Maa ennen sotaa.
New York ennen syntymääni.
Paikka, jonka olen nähnyt vain kuvissa.
Tunnen sinut, vaikka emme ole tavanneet.
Olen kanssasi, mutta en tunne sinua.
Tiedän tämän olevan unta,
mutta silti tämä tuntuu muistolta.
Miten se on mahdollista?
14. maaliskuuta 2077.
Viisi vuotta muistinollauksen jälkeen,
unet kummittelevat yhä mielessäni.
Minun ja Victorian yhteinen komennus päättyy kahden viikon päästä.
Toisin kuin minä, Victoria ei kyseenalaista tehtäväämme.
Vihollinen tuhosi Kuun 50 vuotta sitten.
Ne aikoivat vallata planeettamme.
Kuun tuho syöksi maapallon kaaokseen.
Luonnonmullistukset hävittivät kaupungit.
Sitten ne hyökkäsivät.
Pakon edessä turvauduimme ydinaseisiin.
Voitimme sodan, mutta menetimme Maan.
Planeetasta tuli lähes elinkelvoton.
Ihmiskunnan rippeet jättivät Maan.
Rakensimme ohjauskeskus Tetin.
Se toimii väliaikaisena avaruus- asemana ennen muuttoa Titaniin.
Kaikki ovat siellä. Tai melkein kaikki.
Tehtävämme on suojella hydrolauttoja,
jotka tuottavat energiaa Titanin siirtokunnalle.
Pelissä on ihmiskunnan tulevaisuus.
Vihollisarmeijan rippeet
häiritsevät tehtäväämme päivin ja öin.
En ymmärrä, miksi taistelut jatkuvat.
Kuulemma olemme suoriutuneet hyvin. Me olemme tehokas tiimi.
Vika on viestiupseerini. Hän katsoo perääni.
Minä huollan luotaimia. Ne vahtivat kaikkea.
Vika haluaisi jo lähteä.
Minun mielestäni tämä planeetta on kaikesta huolimatta kotini.
Jack Harper, Tek-49.
TEK-49 TUNNISTETTU
Huomenta, Bob.
Torni, tässä huoltoteknikko 49.
Järjestelmät toimivat. Valmiina lähtöön.
Lähtölupa myönnetty. Ole varovainen.
- Ainahan minä. - Etpäs ole.
Totta. Siinä riittää petrattavaa.
EI YHTEYTTÄ
30 sekuntia yhteydenottoon.
Saat koordinaatit. Vahvista näköhavainto.
Hydrolautat imevät merivettä.
Vai mitä, Bob?
Luotain 185 on kunnossa.
Kaksi luotainta on pudonnut.
Ohjauskeskus ottaa pian yhteyden
ja olemme yhteydessä Tetiin.
Huomenta, pomo.
Torni 49, tässä ohjauskeskus. Mitä sinne kuuluu?
Pelkkää hyvää.
Lataan tiedot.
Torni 49, päivä 1642.
- Kaksi... - Kaksi luotainta on epäkunnossa.
Kuittaan. Yhdistän teknikolle.
Jack? Luotain 166 on sektorilla 37.
Yhdistän majakkaan.
- Mene ensin sinne. - Selvä.
Tek-49 on matkalla sektorille 37.
- Voiko luotain 109 tuurata? - Ei, se odottaa yhä varaosia.
Luotaimet täytyy saada kuntoon. Lautat tarvitsevat suojaa.
Selvä.
Eikö 166 korjattu hiljattain?
Kaikki luotaimet on korjattu hiljattain.
- Odotamme yhä varaosia. - Teemme parhaamme.
- Oletteko te tehokas tiimi? - Olemme.
Korjatkaa luotain 166 ja etsikää 172.
Hoitakaa ne kuntoon ennen hämärää. Tarjoan sitten kierroksen täällä.
Sitä odotellessa.
No niin. Jeesaa vähän, Bob.
Tek-49?
- Jack? - Täällä ollaan.
- Katosit hetkeksi. - Niinkö?
Saavun kohteeseen.
Näen luotaimen ja lukuisia ruumiita.
166 kaatui taistellen.
- Näkyykö liikettä? - Ei vihollishavaintoja.
- Näkyvyys on kuitenkin huono. - Selvä.
Laskeudun.
Aloitan huoltotyöt. Vahdi selustaani.
Ainahan minä.
MESTARIT 2017
Olen lukenut tästä.
Viimeinen Super Bowl pelattiin täällä.
- Se oli varmaan klassikko. - Juuri niin.
Neljän pisteen ero.
Pallo on 50 jaardin viivalla. Peliaikaa jäljellä vain sekunteja.
Pelinrakentaja rähmää pallon.
Katastrofi.
Peli näyttää olevan pelattu.
Luotain on vioittunut vakavasti.
Pelkkä uusi polttoainekenno ei auta.
Pelinrakentaja nappaa pallon takaisin.
Mitä sinä juuri teit?
Tukimiehet lähestyvät uhkaavasti.
Pelinrakentaja heittää pallon sokkona
ja toivoo parasta.
80000 katsojaa seuraa pallon lentoa.
Nuori laitahyökkääjä, kolmosketjun mies,
hyppää ilmaan.
Maali!
Vihollisia lännessä!
Jack?
Ei hätää. Se on vain koira.
Sinun täytyy häipyä täältä.
Ala painua. Mene jo!
Tek-49, Jack Harper.
Ei kestä kiittää.
166 on taas toiminnassa.
Vahingot kasaantuvat. Ne käyvät yhä röyhkeämmiksi.
Mehän viemme kaiken veden.
Jäljelle jää vain tomua ja säteilyä.
Epäreilua. Mehän voitimme sodan.
Silti meidän täytyy lähteä täältä.
Enää kaksi viikkoa,
niin pääsemme Titaniin.
Se luotain on tuolla jossain.
- Se vain täytyy löytää. - Aika toivotonta ilman majakkaa.
Sitten täytyy jalkautua.
Luotain 172 löytyi.
Se on vajoamassa. Kuulen sen.
Tuskin näen sinua. Miltä siellä näyttää?
Hyvältä. Ei merkkejä vihollisesta.
Yhteys Tetiin katkeaa vartin päästä. Sen jälkeen olet omillasi.
Ohjauskeskus, Jack löysi luotaimen 172.
Pelastusoperaatio käynnissä.
Pyydän apuvoimia.
- Näen luotaimen 172. - Jack?
Mitä hittoa?
Voi helvetti.
VIHOLLISKOSKETUS
TUHOA
Tek-49, Jack Harper.
Jack Harper, Tek-49.
Voi ei.
Piru vie. Prätkäni!
"Ei ole ylevämpää kuolemaa kuin koitos ylivoimainen
- "puolesta isien ja jumalten" - Jack?
Tulen pian.
Macaulay: Antiikin Rooman balladeja
- Onko 109 lentokunnossa? - Juuri ja juuri.
Ilman suojakilpeä se on helppo saalis.
Puhun siitä Sallylle. Taas kerran.
Mitä nyt, Jack Harper?
- Mistä löysit tämän? - Se kasvoi...
Pidät minua tiukkapipona,
mutta moisessa voi olla ties mitä myrkkyjä.
- Se oli pelkkä kukka. - Kyse ei ole siitä.
Älä vaaranna kaikkea näin lähellä loppua.
Jokainen päivä muistuttaa sinua siitä, mitä me menetimme.
Olemme tehneet velvollisuutemme.
Pian voimme lähteä täältä.
Minua ei yritetty tappaa.
Minut yritettiin vangita.
Ne eivät saa sinua.
Tule.
Tule joskus mukaani ennen lähtöä.
Haluan näyttää sinulle erään paikan.
Minäpä näytän sinulle jotain.
Voi luoja.
Räjähdys tapahtui lautan ytimessä.
Operaatio on vaarassa. Mitä tapahtui?
Jack epäilee vihollisen ujuttaneen
varastetun polttoainekennon lautan imuun.
Sektorilta 37 tulee outo signaali.
- Näetkö sen? - Näen.
- Vihollisia. - Signaali ei ole meidän.
Se suuntautuu avaruuteen.
Lennän sinne.
Lokimme mukaan teiltä puuttuu yhdeksän polttoainekennoa.
Niitä puuttuu kymmenen. Menetimme eilen luotaimen 172.
109:stä puuttuu yhä suojakilpi.
Laskujeni mukaan luotaimia on tarpeeksi.
Me huolehdimme laskuista. Siirrän luotaimet puolustusasemiin.
Teidän tehtävänne on suojella lauttoja.
- Emme voi menettää enää yhtäkään. - Selvä.
- Oletteko te tehokas tiimi? - Totta hitossa.
TUNTEMATON SIGNAALI
Olet kohteen yllä. Näkyykö mitään?
- Jack? - Näen kohteen.
Täällä on jonkinlainen toistin.
Rakennus toimii antennina.
Pystytkö purkamaan signaalin?
Ne ovat koordinaatit, viittaavat sektorille 17.
- Se on majakka. - Mitä sektorilla 17 on?
Ei yhtikäs mitään.
Mistä on kyse?
Miksi signaali suuntautuu avaruuteen?
Suljen laitteen.
Tek-49, lähestyt rajaa.
Säteily korventaa sisuksesi hetkessä.
Ei hätää, Vika. Näen rajan.
Varmistan vielä alueen ennen paluuta.
Yhteys voi katketa.
Kerro minulle, missä menet.
Kuulitko?
Kuulitko sinä, Jack?
Sinä kyllä tiedät määränpään, Bob.
Jäätkö kaipaamaan minua?
Tätä paikkaa tulee ikävä.
Se olisi ollut mahtavaa.
Jack.
- Vika, näitkö äskeisen? - Missä olet ollut?
- Se putosi sektorille 17. - Ne koordinaatit.
Se oli jonkinlainen alus.
- Yhteys katkeaa pian. - Olen matkalla.
Tuntematon kohde sektorilla 17.
Teknikko on matkalla sinne.
Luotaimet ovat toiminnassa.
- Teknikon täytyy vetäytyä. - Selvä.
- Jack, luotaimet hoitavat asian. - Ei käy.
Haluan varmistaa alueen.
Sally, teknikkoni haluaa varmistaa alueen.
Ei enää turhia tappioita.
- Teknikon täytyy vetäytyä. - Selvä. Minä...
Jack, luotaimet hoitavat asian.
Olen kohteessa.
En voi auttaa sinua, Jack.
Se taitaa olla meidän.
Näyttää ikivanhalta.
- Vihollinen kutsui aluksen. - Heitä ei näy.
Palaa heti torniin. Se on käsky.
Laskeudun.
Ihmisiä.
Täällä on eloonjääneitä.
Yhteensä viisi eloonjäänyttä.
He ovat ihmisiä.
KRIITTINEN TILA
Seis! Luotaimet tulittavat eloonjääneitä.
Ilman Tetiä en voi niille mitään.
Seis!
Jack Harper, Tek-49.
Peräänny, paskiainen!
Peräänny!
Avaa ovi.
Vika!
Hae lääkintäpakkaus. Hae se!
- Tästä on raportoitava. - Raportoi samalla,
että luotaimet tappoivat meikäläisiä.
Hengitysneste tulee ulos.
Jack.
Sinä kärsit nestehukasta.
Mikä tämä paikka on?
Minä olen Victoria, ja tässä on Jack.
Kuka sinä olet?
Julia.
Minulla on ikävää kerrottavaa.
Aluksesi syöksyi maahan.
Jack pelasti sinut,
mutta kukaan muu ei selviytynyt.
- Mitä tarkoitat? - Vain sinä jäit henkiin.
Olen pahoillani.
Olet ollut kauan deltaunessa.
- Sekavuus on normaalia. - Kuinka kauan?
Ainakin 60 vuotta.
Minun täytyy palata alukselle.
Se on liian vaarallista. Tarvitset lepoa.
Älä koske minuun.
Aluksesi seurasi majakan signaalia.
Tiedätkö mitään siitä?
Mikä tehtävänne oli?
- Se on salaista. - Aluksestasi ei ole...
Tarvitsen alukseni mustan laatikon.
Moni asia on muuttunut 60 vuodessa.
Kun olit unessa, Maahan hyökättiin.
Me puhumme vihollisesta.
Kuu tuhottiin. Puoli maapalloa tuhoutui.
Sitten ne hyökkäsivät. Voitimme sodan,
mutta maapallo oli raunioina.
Kaikki ovat nyt Titanissa, Saturnuksen kuussa
tai avaruusasemalla odottamassa lähtöä.
Me olemme turvallisuus-ja huoltoryhmä.
Siivoamme jälkiä.
Läheisesi ovat kuolleet.
Kaikki on mennyttä.
Ymmärrämme kyllä, jos haluat olla yksin.
Luotaimet tappoivat koko miehistön.
- Ilman minua... - Hän ei voi jäädä tänne.
Muistatko mitään ajasta ennen tätä?
Ajasta ennen nollausta.
Tehtävämme ei ole muistaa.
Muistathan sen.
Muistatko Julian?
Vihollisen majakka toi hänet tänne.
Emme tiedä, kuka hän on
tai mikä.
Yritetään vain selvitä yön yli.
- Lennätkö sinä tuota? - Lennän.
Mitä nyt tapahtuu?
Victoria raportoi sinusta Tetille.
Sinut tullaan hakemaan.
- Ja viedään Tetiin. - Niin.
Tarvitsen alukseni mustan laatikon.
Vihollinen liikkuu öisin.
Minun täytyy tietää, mitä tapahtui.
Sinun täytyy tietää, mitä tapahtui.
Minä pyydän.
Mitä sinä teet, Jack?
Julia haluaa pelastaa aluksensa mustan laatikon.
Tekisit itse samoin.
En voi suojella sinua.
Ymmärrän.
Olen omillani.
En voinut pelastaa heitä.
Jack? Jack!
Kuuletko minua, Jack?
Häivytään täältä.
Löysin sen.
Jack!
HÄTÄPALUU
- Mitä kuuluu, Torni 49? - Pelkkää hyvää.
Jack lähti varhaiselle partiolennolle
eikä häneen saa yhteyttä.
Hän on sektorilla 17.
Luotaimista on pulaa,
mutta voisiko yhden lähettää alueelle?
Pikainen tiedustelulento vain.
Selvä. Lähetän luotaimen 185.
"Ei ole ylevämpää kuolemaa kuin koitos ylivoimainen
puolesta isien ja jumalten"
Olen tarkkaillut sinua, Jack.
Olet kumma tapaus.
Mitä etsit kirjoistasi?
Tuovatko ne mieleen vanhoja muistoja?
Ette saa mitään irti minusta. Muistini...
Pyyhittiin turvallisuussyistä. Aivan.
Muistosi eivät saa joutua vääriin käsiin.
Oletko koskaan nähnyt vihollista läheltä?
Et tietenkään. Korjaat vain luotaimia.
Vältät säteilyvyöhykettä
etkä kysele turhia.
Moinen ei kuulu toimenkuvaan.
Valot päälle.
Emme ole avaruusolentoja. Me olemme ihmisiä.
Se on tietysti ongelma.
Häiveteknologia suojaa skannereilta.
Äänenmuunnin
hämää luotaimianne.
Ainakin suurimman osan ajasta.
- Luotaimet... - Tappavat ihmisiä.
Näit mitä unikapseleille tapahtui.
Olit vähällä kuolla itsekin.
Miksi pelastit sen naisen?
- Kuka tahansa olisi tehnyt niin. - Olisiko?
Kiintoisaa.
Tuhlaamme aikaa. Luotain löytää hänet.
Kersantti Sykesin mielestä sinua ei olisi pitänyt tuoda tänne.
Toivottavasti hän on väärässä.
Havaitsen biojäljen kanjoneiden luona.
- Voitteko varmistaa sen? - Hetkinen.
DNA-jälki on Jackin.
Onko kaikki hyvin?
- Ovatko välinne kunnossa? - Tietysti.
- Oletteko te yhä tehokas tiimi? - Kyllä vain.
Paremmasta ei väliä.
Juoksupeli ei toiminut,
joten kokeilimme onneamme ilmassa.
GPS-koodien murtaminen vei vuosikausia.
Niin Odyssey siis päätyi tänne.
Miksi te teitte sen?
Odysseyn reaktori. Harvinainen kapine.
Piditkö eilisestä näytöksestä?
Se tehtiin yhdellä polttoainekennolla.
Kuvittele, mitä kymmenen saa aikaan
yhdessä plutoniumytimen kanssa.
Meillä on ydinase ja kantoalusta sille.
Emme kuitenkaan pääse käsiksi luotaimeen.
Mutta sinä pääset, Jack.
Ohjelmoi luotain viemään ydinase Tetiin.
Päätä tämä sota.
- Siellä on ihmisiä. - Kersantti.
Ohjelmoi luotain palaamaan Tetiin.
Suoraan aseman keskustaan.
Suksi suolle.
Meillä ei ole aikaa tähän.
Ei.
Nosta hänet ylös.
- Luotain 185 katosi. - Huomasimme saman.
Pyydän lupaa lähettää lisää luotaimia.
Lisää luotaimia tulee varmasti.
Ne eivät lopeta, kunnes löytävät minut.
Tämä paikka tuhotaan.
Vapauttakaa meidät, niin käsken ne pois.
Teillä ei ole muuta mahdollisuutta.
Olen käynyt "säteilyvyöhykkeellä".
Jos etsit totuutta, löydät sen sieltä.
Vaarannat kaiken.
Mikä erottaa hänet muista?
Tuo nainen.
POLTTOAINE VÄHISSÄ
KUULUU PELKKÄÄ HYVÄÄ
Keskus, löysin teknikkoni sektorilta 37.
- Etsinnän voi lopettaa. - Mukava kuulla.
Siirrän luotaimet vartioimaan lauttoja.
Mihin jatkamme tästä?
Kuka sinä olet?
Mitä et kerro minulle?
- Jack, minä... - Mitä teit Odysseyllä?
Mikä tehtävänne oli?
Tutkimuslento Titaniin. Ensikomennukseni.
Suunnitelmana oli se.
Vähän ennen lähtöä havaittiin vieras kappale.
Meidät komennettiin tutkimaan sitä.
Kaikki vaivutettiin deltauneen. Teidät kai herätettiin ensin.
- Mitä? - Havaittu kappale oli Tet.
Tet oli tehtävämme.
Mahdotonta.
Kuka sinä olet?
Minä olen vaimosi.
En tiedä, mitä tapahtui.
Et ole se, joksi itseäsi luulet.
Me olimme täällä.
Halusit tavata täällä, maailman katolla.
Olit selvästi hermostunut.
Se tapahtui juuri tässä.
Sanoit: "Katso kiikariin..."
"...niin näet tulevaisuuden."
Otin esiin sormuksen.
Ja sinä sanoit...- "Kyllä."
Siinähän sinä olet.
Palaan torniin, Vika.
Älä raportoi keskukselle. Odota minua.
Kuulitko?
- Avaa ovi, Vika. - Pysy kaukana minusta.
Turha selittää.
Meidän täytyy lähteä täältä heti.
Olet aina rakastanut häntä.
- Eikö niin? - Vika...
Hän on vaimoni.
- Keskus, tässä Torni 49. - Kuuntelen.
- Teknikkoni aiheuttaa ongelmia. - Älä.
Hän löysi eloonjääneen turmapaikalta.
Tämän haitallisen vaikutuksen vuoksi
Jack ei ole palveluskelpoinen.
Ikävä kuulla. Oletteko te yhä tehokas tiimi?
- Avaa tämä hiton ovi, Vika! - Ei.
Me emme ole tehokas tiimi.
Kuuntele. Meidän täytyy lähteä heti.
En lähde mihinkään.
Tiedän paikan, jossa olemme turvassa.
Minä lähden Titaniin.
- Se on pelkkää valetta. - Pysy kaukana.
On asioita, jotka sinun täytyy tietää.
En halua tietää!
TUHOA
Hauska tavata vihdoin, Jack.
- Mitä sinä teit? - Älä syytä itseäsi.
Joskus asiat menevät pieleen.
"Menevät pieleen"?
Sinä tapoit hänet.
Ikävä kyllä. Vika oli hieno ihminen.
Sinut halutaan takaisin tänne.
Saat uuden tehtävän
yhdessä eloonjääneen kanssa.
Se nainen kiinnostaa meitä kovasti.
Katsotaan, miten asiat etenevät.
Sinun on aika palata kotiin, Jack.
Jack?
Otan osaa, Jack.
Pidä kiinni.
- Salamoi. - Aivan.
- Tarvitsemme piilopaikan. - Tuolla.
- Kaikki hyvin? - Ei.
Ei hätää, emme lennä tuonne.
SÄTEILYVYÖHYKE
- Kuolemmeko me? - Emme!
Ehkä.
Hitto vieköön.
Odota tässä.
Hei! Odota!
Odota!
Laske aseesi!
Ei mitään hätää.
Seis!
Tuo luotain täytyy sammuttaa.
- Pysähdy. - Jack!
Ei mitään hätää.
Julia.
Julia!
Älä koske minuun.
Yritä sinnitellä.
Jack Harper, Tek-52.
TEK-52 TUNNISTETTU
TORNI 52
Siinähän sinä olet.
Onko kaikki hyvin?
Yhteys katkesi.
Väärä hälytys.
- Täytyy palata sinne. - Enkö saa suukkoa?
Mitä sinä mietit?
Tule mukaani.
Pinnalle.
- Lähdetään heti. - Nyt hetikö?
Oletko vakavissasi?
Et uskokaan, mitä tuolla on.
Tiedät kyllä määräykset, Jack.
Tiedänhän minä.
En haluaisi enää puida asiaa.
Hyvä on.
Tämä tekee kipeää.
Aika rankka päivä, Bob.
Olet aina pitänyt tästä laulusta.
Minä en ole hän.
Tiedän sen.
Mutta olen rakastanut sinua
niin kauan kuin muistan.
En tiedä, miten sanoisin sen toisin.
Tiedätkö, mitä sanoit minulle kerran?
Lupasit minulle talon järven rannalla.
Meidän piti vanheta ja lihoa yhdessä.
Riidellä ja kenties juoda liikaa.
Tosi romanttista.
Kuoltuamme meidät haudattaisiin niitylle järven äärelle.
Maailma unohtaisi meidät.
Mutta olisimme ikuisesti yhdessä.
Muistan sen.
Ne ovat sinun muistojasi.
Meidän muistojamme.
Ne ovat sinä.
Huomenta.
Halusin viettää loppuelämäni täällä.
Se on yhä mahdollista.
Minun on mentävä.
He tarvitsevat apuani.
Palataan tänne, kun kaikki on ohi.
Lupaathan sen?
Palataan tänne, kun kaikki on ohi.
Ehdin jo huolestua, ettet palaisikaan.
Piti todistaa hänen olevan väärässä.
- Näytät kamalalta. - Näkisitpä sen toisen tyypin.
Jos olisin kertonut siitä, olisit pitänyt minua hulluna.
Pidän yhä.
- Malcolm Beech. - Julia Harper.
Mennään.
Havaitsen biojäljen kanjoneiden luona.
- Voitteko varmistaa sen? - Hetkinen.
DNA-jälki on Jackin.
- Luotain 185 katosi. - Huomasimme saman.
KOHDE TUNNISTETTU
Olin ollut armeijassa alle vuoden, kun Tet ilmaantui.
Näin Kuun tuhon.
En voinut uskoa sitä.
Sitten tulivat luonnonmullistukset.
Chicagoa ympäröivä peruskallio suojeli meitä pahimmilta tuhoilta.
Suurin osa ihmisistä nääntyi nälkään.
Sitten tulivat joukkojenkuljetusalukset.
Ovet avautuivat, ja sinä astuit ulos.
Astronautti Jack Harper.
Teitä oli tuhansia.
Muistit pyyhitty.
Ohjelmoituja tappamaan.
Ne käänsivät parhaan miehemme meitä vastaan.
Ei sielua. Ei inhimillisyyttä.
Tet, suurenmoinen kone.
Se imee planeetan kerrallaan kuiviin.
Sitten tulivat luotaimet korjaajineen.
50 vuoden ajan planeettaamme imettiin kuiviin.
Sitten eräänä päivänä
sinä laskeuduit korjaamaan luotainta.
Raunioissa makasi kirja.
Sinä poimit sen ja tutkit sitä.
Silloin keksin keinon.
Kun suojelit häntä luotaimelta,
tiesin sinun olevan siellä jossain.
Piti vain keksiä keino houkutella sinut esiin.
Varokaa!
Antakaa sille tilaa. Hermostutatte sitä.
Siinäpä vasta äkäinen ase.
Ei, se on pelkkä kone.
Minä olen ase.
Näkisinpä sen ilmeen, kun pommi räjähtää.
- Se olisi yksisuuntainen reissu. - Niin.
Se olisi sen arvoista.
Tervetuloa takaisin, komentaja.
Laskekaa se alas.
Selvän teki.
Avatkaa ovet!
- Helvetti. - Hajaantukaa!
Matalaksi!
Seuratkaa minua!
Käy päälle, paskiainen!
Jack.
Olen kunnossa.
Lähetä luotain matkaan.
Se on mennyttä.
Luulin jo, että onnistuisimme.
Vien pommin perille itse.
Sinut listittäisiin heti.
Niin ei käy, jos minä tulen mukaan.
Ei.
Se pyysi tuomaan minut. Tee se.
Mennään yhdessä.
Tuo tuo mieleen kodin.
Oletko valmis?
Jack...
Uneksi meistä.
Odysseyn loki, 3. toukokuuta 2017.
No niin, Bob. Avaruus odottaa.
Huomenta, Odyssey. Tässä ohjauskeskus.
Huomenta. Tässä komentaja Jack Harper.
Kaikki järjestelmät kunnossa.
Etäisyys kohteeseen 250 kilometriä.
Lähestymisvauhti 200 km/h.
Mukava nähdä sinua, Jack.
- Taidat olla täynnä intoa. - Valmiina ollaan.
Seuraava poltto vie teidät 50 kilometrin päähän kohteesta.
Tutkimme kohdetta 50 kilometrin päästä.
Kaikki näyttää hyvältä.
Käynnistän polton.
Mitään kerrottavaa kohteesta?
Ei lämpösäteilyä tai elonmerkkejä.
Miten muu miehistö jaksaa?
Perämies Victoria Olsen tulee pian. Muut ovat yhä deltaunessa.
Sinulta jäi näkemättä hitonmoinen peli.
En halua kuulla. Katson pelin nauhalta.
Heti puhumassa jalkapallosta.
Huomenta, Vika. Mitä sinne kuuluu?
Pelkkää hyvää.
Historiankirjoja varten.
Tek-49, olet lähestymiskurssilla.
Hei, Sally. Kiireinen aamu.
Havaitsen toisen matkustajan, Jack.
Se on Julia Rusakova,
maahansyöksystä selvinnyt nainen.
Ilmoita aikeesi.
Toimitan eloonjääneen, kuten käskettyä.
Me olemme
tehokkaampi tiimi.
Jatka lähestymistä.
Ohjauskeskus, meillä on ongelma.
Poltto toi meidät oikealle etäisyydelle,
- mutta kohde lähestyy yhä. - Kiihtyvällä vauhdilla.
- Käynnistä täysi poltto. - Syötän kohteen.
Hyrräkehys kunnossa. Käynnistä moottorit.
Valmista? Sitten mentiin.
Yritämme peruuttaa täydellä poltolla.
Tärinä on kovaa. Emme pääse irti.
Alus ei kestä moista rasitusta.
- Sammuttakaa poltto. - Sammutan polton.
- Kuuleeko ohjauskeskus? - Sally?
Kohde lähestyy kiihtyvällä vauhdilla. Kaksi minuuttia kontaktiin.
Irrotan unimoduulin. Se palaa Maan kiertoradalle.
Yritän irtautua kohteesta.
- Mene unimoduuliin. Se on käsky. - Ei käy, Jack.
30 sekuntia aikaa, Jack!
Uneksi meistä.
TALLENNE PÄÄTTYY
Tek-49, jatka lähestymisnopeudella.
Selvä. Lähestyn.
Kokoa itsesi, Bob. Nyt ei sovi tutista.
Jack, hengitystiheytesi ja sykkeesi ovat koholla.
Olen vain innoissani tavatessani sinut.
Olet niskoitellut viime aikoina.
Olen pahoillani siitä.
Äänianalyysin perusteella valehtelet.
Miksi tulit tänne? Saat viisi sekuntia.
Haluan Julian jäävän henkiin.
Haluan ihmiskunnan selviytyvän.
Tämä on ainoa keino.
Jatka laskeutumisalueelle.
Tervetuloa kotiin, Jack.
Teet oikein, Jack.
En tiedä, mikä olet tai mistä tulet,
mutta minäpä kerron sinulle tarinan.
Se kertoo Roomasta,
tuhoamastasi kaupungista.
Tarina on klassikko.
Mies nimeltä Horatius seisoi kokonaisen armeijan tiellä.
Hän sanoi: "Ei ole ylevämpää kuolemaa..."
Teidän ei tarvitse kuolla.
Kaikki kuolevat, Sally. Täytyy vain kokea hyvä kuolema.
Tuo ei ole lupaamasi eloonjäänyt, Jack.
Ei niin.
Horatius sanoi:
"Ei ole ylevämpää kuolemaa"
kuin koitos ylivoimainen...
Luotaimia! Äkkiä sisälle!
"...puolesta isien ja jumalten."
Minä loin sinut, Jack. Olen Jumalasi.
Haista paska, Sally.
Maa sodan jälkeen.
Siitä on kolme vuotta, kun näin sinut.
Jos tulen öisin uniisi
ja päivisin muistoihisi,
kummittelenko mielessäsi niin kuin sinä minun?
Näetkö minut lapsessasi?
Äiti, katso.
Sielumme kumpuavat rakkaudestamme.
Aika ei haalista eikä kuolema päätä sitä.
Etsin taloa kolme vuotta.
Tiesin sen löytyvän jostain.
Tiesin sen, koska tunnen hänet.
Minä olen hän.
Kuka tuo on?
Minä olen Jack Harper.
Olen vihdoin kotona.
Suomennos: Anssi Puolamäki Broadcast Text International